Hvil i fred, grandtante Hester. Vi vil savne deg.
Du forlot oss for tidlig.
La det være en lærepenge for dere, barn.
Hadde ikke hun røkt de sigarene,
hadde vi hatt mange flere år med henne.
Mamma, hun var 105.
Det var godt begravelsen var i dag.
Det skal visst snø masse i morgen.
- Grandtante Hester hatet snøen. - Og regnet.
Og sola. Jeg mener, hvem hater sola?
Hun kunne virke litt sur noen ganger,
men se på henne der hun lager sin berømte chili.
Det var sånn hun viste kjærlighet.
- Hennes chili var den beste. - Ja, det var den.
Jeg likte historien onkel Wallace fortalte
om at chilien hennes lindret all sorg.
- Ja. - Ja.
De vakre ordene presten sa om at Gud fikk henne hjem
så han kunne få litt chili.
- Å ja. - Ja.
Det var rart at hver eneste taler nevnte chilien hennes.
Nesten som om det ikke var noe annet fint å si.
- Ja. - Å ja.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Snø! Og det er i hvert fall
to meter!
Det er en snødag!
Folkens, det er en snødag!
Våkne opp! Dere kan sove lenge.
Snødag!
Skolen er stengt!
Er du sikker? Har du sjekket nettsiden?
Jeg behøver ikke. Det er tre meter snø ute.
Du har rett.
Jeg fikk et varsel. Alle skolene i området er stengt.
Dette er perfekt.
Jeg vet det, vi kan bygge en snøtunnel
som vi gjorde sist.
- Nei, jeg kan endelig se hele Gåteby. - Gåteby?
Mener du at en teit TV-serie er bedre enn fire meter snø?
Du forstår ikke. Alle i klassen min ser den.
Det er det eneste de snakker om. Det er bare meg som ikke har sett den.
Og vennene mine tøyser hele tiden med at jeg er ganske lik Amanda.
- Hva betyr det? - Jeg er ikke sikker,
men jeg er redd hun er en upopulær figur fordi hun ikke er morsom.
Så, ingen snøtunnel?
Nei, i dag handler det kun om Gåteby for min del.
Greit, Amanda.
Så synd tante Hester ikke ble her litt lenger.
Jeg har jo den avgangstalen på høyskolen snart.
Hun ville ha elsket å høre den.
Høre den?
Hun kunne ikke hørt den om du fyrte av en pistol.
God morgen, alle sammen.
Hei, Wes.
Du virker glad.
Selvsagt. Det er en snødag.
En tid for å reflektere over livet og naturen.
- Så hva skal du gjøre? - Spille dataspill.
Hva lager du?
Jeg våknet i dag tidlig og tenkte på tante Hester,
og bestemte meg for å ære henne ved å lage hennes berømte chili.
Jeg trodde den oppskriften var topphemmelig.
Ja, det var to ting hun aldri avslørte.
Chilioppskiften og smilet sitt.
Jeg trenger ingen oppskrift.
Du vet hva jeg gjør.
Jeg kan smake på alt og gjenskape det presist.
Det er sant.
Din filet-o-fish var nifst lik.
Jeg lagde bare den fordi jeg kunne.
Joey, hva skal du gjøre i dag?
Skal du jobbe med avgangstalen?
Den greia? Den er ikke noe problem. Den er ferdig.
Du skrev den?
Trenger ikke. Jeg tar det direkte fra skallen,
som jeg gjorde for å bli berømt.
Du skal ikke improvisere
en avgangstale på høyskolen.
Hvorfor ikke? Jeg improviserte bryllupsløftene.
Ja, og du lovte å "elske meg uten stopp til solen gikk opp".
Og jeg holdt det løftet.
Gi deg. Du skal snakke til høyskoleelever.
Denne talen må være gjennomtenkt og klok.
Vet du hva? Du har rett.
Jeg tenkte ikke på det slik.
Jeg skal skrive den beste avgangstalen noensinne!
Hva slags pris får man for beste avgangstale?
- En avganger? - Høres logisk ut.
Jeg skal vinne en avganger.
Og jeg skal dominere NBA2K.
Si fra om skolen åpner igjen.
- Ok, Wes, men før du går. - Nesten ute av døra.
Kusine Anita tok tak i meg under begravelsen.
Hun vil ha tilbake serveringsbollen sin. Kan du hente den til meg?
- Selvsagt. Hvor er den? - På loftet.
På loftet?
Et helt normalt rom i huset.
Isolert fra alle de andre rommene.
Fylt med livløse gjenstander som ikke blir levende om natten.
Jeg klarer dette.
Nei! Det går ikke. Gjør det ikke.
Ingen kan noensinne vite at vi er ansvarlige.
Forstår du, Amanda?
Ikke engang rektor?
Selvsagt ikke rektor!
Amanda, du er en skikkelig Amanda.
Hei, Skyler, pass opp!
Daevon!
Å, nå er jeg i trøbbel!
Du må komme ut for å ta igjen!
Daevon, jeg skal drepe deg.
Nå skal jeg få. Jeg har vekket beistet!
- Du bør løpe. - Å, det bør jeg. Å nei!
Connor, Amanda, hvor var dere?
Hei, V.
Mamma ba deg hente Anitas serveringsbolle fra loftet. Takk.
Mamma ba ikke deg om å be meg hente den bollen.
Hun gjorde det.
Du kan spørre henne, men da må du gå hele veien ned,
og så komme hele veien opp og så gå opp på loftet.
Hvorfor ikke eliminere det og gå rett dit?
Å, herregud. Du er fortsatt redd for loftet.
Hvorfor er du så dømmende i stemmen?
Det er helt rimelig å være redd for et veldig skummelt sted.
- Men det er ikke skummelt. - Jo,
med gyngehesten og klovnemaleriene
og den japanske jenta med håret foran ansiktet.
Ingen av de tingene er på loftet.
Jeg må ta ditt ord for det, for jeg går aldri opp dit igjen.
Vær så snill å hente den bollen.
Nei, mamma ba deg gjøre det.
Bli med meg i det minste.
Greit. Men fra nå av heter du Pyse-ley.
Det bryr meg ikke, det er nesten likt. Jeg kan ikke høre forskjellen.
Ser du, Pyse-ley,
det er helt trygt.
Ok.
Det er kanskje ikke så ille.
Jeg tror bollen er i den rosa esken der borte. Kan du gå og hente den?
Hva? Det er omtrent 60 meter dit!
Mer som to. Hvem er du, Daevon?
Kom igjen, du klarer dette.
Ok.
Ikke kult!
Å, herregud. Så morsomt. Jeg skulle virkelig tisset først.
- Det lukter godt. - Ja.
Men hadde tante Hester kjøttet i så store biter?
Jeg vet ikke, vil du gå og spørre henne?
Jo større, jo bedre.
Hva gjør du her?
Jeg trodde du skulle jobbe med talen.
Jeg skrev den ferdig og tok til meg dine råd.
Denne talen vil bli så klok at de vil tro at jeg har ansatt en ugle.
Ok, få høre.
Ok.
Vær hilset lærde menn og kvinner ved denne respekterte institusjon.
Jeg har merknader allerede, men fortsett.
Jeg minnes en ubetalelig lystighet
av den respekterte statsmannen Benjamin Franklin,
som hadde et øye for livets omskiftelser.
Hva? Hva driver du med?
Jeg buer deg. Det er det du kommer til å høre etter den talen.
Og hva menes med omskiftelser?
Endring.
Så si endring. Og ubetalelig lystighet?
Bare si spøk.
De vil høre det Joey Washington har å si,
ikke noe sånt snobbete Benjamin Franklin-vås!
Men jeg leste Denzels avgangstale,
og han snakket om Thomas Edison.
Denzel?
Ingen hørte ett ord den vakre mannen sa.
Du må ta hele den talen
og omskiftelsere den.
Bang. Ta den, Veronica.
- Kalte du en av spillerne Veronica? - Ja,
så jeg kan skåre mot henne.
Kan en hete Skyler?
Hvorfor? Hva skjedde?
Hun er annerledes.
Jeg kastet en snøball på henne inne, og hun ville ikke engang ta igjen.
Jeg ville drept deg.
Jeg vet! Takk!
Hun vil ikke gjøre noe morsomt lenger.
Hun vil se en teit serie, så hun kan snakke med de teite vennene
i den teite klassen.
Det høres teit ut.
Jeg savner den gamle Skyler.
Jeg gikk gjennom det samme med Veronica.
- Gjorde du det? - Ja.
Vi pleide å være veldig nære, men da hun ble tenåring,
ble hun denne nye, og jeg vil si, mye verre personen.
Hvordan endrer jeg henne?
Jeg vet ikke. Noen ganger tror jeg at Veronica og jeg er venner igjen,
men så utnytter hun min frykt for loftet.
Er du redd for loftet?
Selvsagt ikke!
Poenget er at søstre skuffer deg,
men brødre stiller opp uansett hva.
Vil du grave snøtuneller?
Nei, du er for stor. Du vil rive dem.
Ser den. Snøtunneler er for yngre menn.
- Joey, smak på dette. - Ok.
Det er så nært, men det er ikke tante Hesters.
Du har rett.
Den er god,
men den savner noe.
Jeg vet det. Hva er det?
Ondskapsfullhet? Raseri?
Hvitløkspulver?
Hvordan går talen?
Jeg har en ny versjon.
Den første der, jeg vet ikke hvem han typen var.
Jeg sendte ham tilbake til synonym. no, der han kom fra
Den jeg har her,
er bare meg.
Ok. Få høre.
Avgangselever, gjester, høyt ansette fakultetsmedlemmer.
Speed!
Det er ordene jeg hørte da jeg kikket frem under hatten
på det største publikumet som noensinne har kommet på en rap-konsert i Japan.
Det var enda en triumf.
- Igjen! - Du skryter for mye.
Skryter. Da kommer du ihvertfall ikke til å like disse 20 kortene.
Joey, de vil vite hva du har lært.
Du må grave dypere.
Kanskje du skal finne deg en rolig plass,
hvor du kan slappe av og skrive noen kloke ord?
Greit. Jeg skal gjøre det.
Jeg vet akkurat hvor.
Greit, kom igjen kloke ord.
Jeg er klar for dere, kom til meg nå. Kom igjen!
Disse boblene vil ikke vare evig. Kom igjen!
Ikke ta med telefonen i badekaret. Der har vi noen kloke ord.
- Hei, Skyler. - Stikk.
Men jeg har god informasjon.
Rektoren i Gåteby
fant ut at en av elevene er en datter han ikke visste om.
Ja, jeg vet det, men hvordan vet du det?
Det er Susie Merlino,
cheerleader-kapteinen.
Umulig.
Det betyr at Susies halvsøster er...
Romy Brock som myrdet skolens maskot.
Var det Romy? Vent.
Du røper noe. Du må si røpealarm.
Røpealarm.
Gåteby er et statlig eksperiment.
Stopp.
Hvordan vet du alt dette?
Jeg gjorde litt research.
Jeg kan fortelle alt mens vi jobber med snøtunellen.
Jeg vil ikke vite. La meg være.
Ja, vennene mine tekstet, og jeg er oppgradert
fra Amanda til Kelly.
Den fornuftige naturfaglæreren
som vet alt, men tier stille.
Ja, hun ja.
Gjett hva, hun dør.
Røpealarm!
Hei.
Beklager det tidligere.
Det var hjerteløst og utilgivelig.
Jeg godtar ikke unnskyldningen.
Dunk!
Jeg forsto ikke at du var så redd.
Hvorfor tok det så lang tid før du ba om unnskyldning?
Fordi jeg ville vente til jeg hadde sluttet å le.
Beklager, jeg trodde jeg var ferdig.
La meg gjør det godt igjen.
Greit.
Hent serveringsbollen og gi den til mamma.
Vi snakkes på neste familietreff.
Nei, jeg vil hjelpe deg å overkomme frykten for loftet.
- Tror du jeg faller for den? - Jeg lurer deg ikke.
Jeg vet hvordan det er å ha en irrasjonell frykt.
Da jeg var liten, ga bestemor meg en babydukke som skremte meg.
Var du redd for en dukke? Hvem er Pyse-ley nå?
Ja, jeg var fire,
du er 16, og den fornærmelsen er basert på navnet ditt.
Ok.
Fryktonica.
- Fornøyd med den? - Ikke akkurat.
Uansett.
Jeg tilbrakte mer tid med dukken,
og etterhvert ble den mindre skummel, til den ikke var skummel mer.
Så du vil at jeg skal henge på loftet? Er det det du sier?
Ja, jeg tror at om du tilbringer tid der oppe,
slutter det å skremme deg.
Eller så kan jeg unngå loft resten av livet.
Men hva om Tessie vil at du skal bli med henne opp der en dag?
Hvorfor skulle hun det?
Ok. Kurer meg.
Hei, jeg trenger hjelp.
Hva er det beste rådet jeg noensinne har gitt dere?
Jøss, det er vanskelig.
- Du kommer alltid med gode råd. - Jeg vet det.
Du vil at vi skal velge kun ett? Det er umulig.
Så mange juveler.
Jeg ruller gjennom gode råd i hodet mitt nå.
Kommer dere ikke på én eneste ting?
- Nei. - Ikke egentlig.
Dere er ubrukelige.
Vel.
Spisskummen, paprika, kanel.
Alt det er allerede i.
Kom igjen, tante Hester. Ingenting har stoppet meg før.
Jeg fant ut av alle KFCs 11 krydder.
Jeg laget hjemmelaget Coca Cola
og til og med en Tic Tac.
Du vil ikke slå meg.
Slutt med det. Det er ingen spindelvev her.
Da er det ingen edderkopper her.
Hva spiser alle edderkoppene?
- Jeg fikser ikke dette. - Nei! Du er flink.
Ok?
Se deg rundt. Det er et rom fullt av skrap.
Et juletre, en barnestol,
en hockeykølle.
Som sikkert hadde et møte før vi kom inn!
Kan du slutte å være så latterlig?
Hei,
det er dukken jeg snakket om.
Kan du fatte at jeg var redd for den.
Vel, hun ser ut som om hun prøver å fange sjelen din
i en av rhinsteinene i tiaraen hennes.
Det er sprøtt hva hjernen er i stand til.
- Veronica, gjorde du det? - Nei!
- Ikke tull! - Jeg tuller ikke!
Det var dukken, den vil ha sjelene våre.
Wi-fi-en er nede, og jeg var midt i en episode.
- Mamma, er det strømbrudd i hele huset? - Ja.
Da kan du ikke se serien din.
Vil du bygge snøtunnel med meg?
Nei,
- men jeg vil grisebanke deg med snøballer. - Ja!
- Hei. - Hei.
Er du ferdig med nok en versjon av talen?
Nei, ser du ikke strømbruddet?
Jeg må spise alt her inne før det blir dårlig.
Det har gått to minutter. Du somler. Tilbake til arbeidet.
Greit. Jeg tar en av de hjemmelagde colaene.
Så nært.
Kom igjen, tante Hester, si det!
Vent litt.
Din slue rev.
Herregud. Vi må komme oss ut herfra. Jeg får panikkanfall.
Ja, ok, ta hånden min.
Hva? Jeg trodde jeg holdt hånden din. Hva holder jeg?
Min andre hånd.
Kom igjen. Vi må bare føle oss frem og ut herfra.
- Ok. - Nettopp.
- Å nei. - Hva?
- Det er en kiste. - Hva?
Nei. Det er kofferten din fra sommerleiren.
Å, men hva er det som ligger oppå?
- En armknokkel. Ta den! - Jeg vil ikke ha en armknokkel.
- Det er ikke en armknokkel. - Det er en lommelykt. Vi er reddet!
- Vi går herfra og kommer aldri tilbake. - Avtale.
- Vent. - Hva?
Det er ikke der jeg la fra meg dukken.
Der er du.
Jeg løste koden. Smak.
Jøss.
Du klarte det.
Du fant den hemmelige oppskriften.
Jeg vet det.
Om hun fortsatt hadde levd, ville hun blitt så sint.
Gratulerer.
Da fikk en av oss en seier i dag.
Hva er galt?
Jeg er blank, Jus.
Ingen kloke ord.
Jeg tror jeg bør ringe høyskolen og være ærlig mot dem.
Si at jeg skal på turné i Japan.
Aldri i livet.
Du må bare fortsette.
Det var det jeg gjorde.
Hvordan fant du ut av det?
Det var i dette bildet,
men jeg kikket på feil sted.
Ser du sigaren hennes?
Ja.
- Ser du hvor hun holder den? - Over kjelen.
TIL MINNE OM
Vent nå litt.
Det stemmer.
Det var det som ga den røkte smaken.
Jeg fant en av de cubanske sigarene hun ga deg til bursdagen din.
Matet du meg med sigaraske?
- Ja. - Nydelig!
Jeg vet det, det er morsomt,
det er den ene uventede ingrediensen
som får alt til å stemme.
En uventet ingrediens. Vet du hva?
Jeg tror jeg fant ut av talen min!
Høres ut som om jeg fant ut av den, men samma det.
Dere, snøtunellen vår raste.
Ja, Daevon ble begravd levende, og jeg måtte grave ham ut.
Jeg kunne ikke puste og svimte nesten av. Det var utrolig!
Gå og kle av dere og kom til middag.
Mamma, er ikke det Anitas serveringsbolle?
Ja, jeg fant den i et av skapene.
Sa jeg ikke det til dere?
Nei, det gjorde du ikke.
Jeg vedder på at dukken tok den ned.
Hva er morsomt? Jeg elsker å le.
Du vil ikke forstå. Det er en intern spøk mellom oss.
Jaså?
Skyler og jeg har også interne spøker, bortsett fra at vi fant dem på eksternt.
Så du fikk henne endelig med deg ut i snøen?
Ja, det viser seg at hun har litt moro i seg fortsatt.
Ok, alle kan slappe av. Jeg har talen min.
- Å, Joey, la oss høre den. - Sett i gang.
- Tale. - Tale.
Jeg skal ikke lese hele. Bare den bra delen.
Ok, da kjører vi.
Nå som jeg ser ut på de unge ansiktene deres,
husker jeg at da jeg var like gammel,
trodde jeg at oppskriften på et lykkelig liv
kun dreide seg om en musikk-karriere,
penger og berømmelse.
Jeg fikk alle de ingrediensene,
og det var flott.
Om du får muligheten,
så anbefaler jeg definitivt å bli et internasjonalt rap-fenomen.
Men i år bestemte jeg meg
for å ta et skritt tilbake fra alt det.
Det høres nok rart ut sagt av en mann ved navn Speed,
men jeg ville ta det roligere.
Og da jeg gjorde det,
så slo det meg
at den viktigste ingrediensen i livet,
den som gir det mening,
er familie.
Så når dere tar skrittet ut i verden,
husk disse kloke ordene:
"Suksess betyr ingenting
uten smilene, latteren
og nærheten til dine kjære."
- Skatt, det var så dypt. - Det var bra, pappa.
I dag var en ganske bra dag.
Selv med strømbruddet.
Ingen årsak.
Hæ?
Jeg skrudde av strømmen. Kom med labben.
- Hva? - Daevon!
Loftet drepte oss nesten.
Innser du at du risikerte all maten i kjøleskapet?
Det var den eneste måten å få Skyler ut på.
Unnskyld. Jeg visste ikke at alle ville bli så sinte.
Jeg ble ikke sint. Jeg hadde det gøy.
- Jeg skal gå og skru sikringen på igjen. - Nei!
La det være.
Dette er hyggelig.
Så, mamma,
hva var den hemmelige ingrediensen?
Det er en hemmelighet.
Jeg tror det er...
...sigaraske.
Joey,
han har gaven min.
Tekst: Anya Bratberg